שירים לכתיבה וקריאה שימו לב לפני כתיבת פוסט לחוקי הקטגוריה
-
פוסט זה נמחק!
-
פוסט זה נמחק!
-
פוסט זה נמחק!
-
פוסט זה נמחק!
-
פוסט זה נמחק!
-
פוסט זה נמחק!
-
פוסט זה נמחק!
-
פוסט זה נמחק!
-
פוסט זה נמחק!
-
פוסט זה נמחק!
-
פוסט זה נמחק!
-
פוסט זה נמחק!
-
פוסט זה נמחק!
-
היום הכל כל כך שונה, כואב
במצב של אובדן זה נעלם ולא ניראה
שוב אנו שוקעים, שוב מנסים ולא צולחים
להתנתק מהכל להכיר ייצוריםבנתיים הכל מתפרק לרסיסים!
עוד כוכב שכבר לא מאיר
עוד דור שמא יקריב
עוד חלקיק שנופל ומחליד
ועוד נשמה שרק תרחיקשעות הם שקועות אין שם
באיזה עולם כחול
שמחליף צבעים ונהייה ירוק
ששורף נשמות ומצית להבות
ואצלנו - הכל ניראה ורוד.פעם, היה הכל טוב
פעם הכוכבים האירו
פעם החלקיקים לא החלידו
פעם הנשמות לא הרחיקו
הכל היה טוב ונעים
ועכשיו- קורסים כל הבנייניםחושך שובר והאור מסנוור
אין כוכב ואין אש
בתוך עמוק המתרחש||במילה אחת= "טכנולוגיה"||
-
שנים חלפו עברו כמיים,
והיא בשידוכים לבנתיים
הנה מגיע הצעה,
וחיש חש לחתונה,
עדין לא מספיקה להקל
ולבנתיים לא מפסיקה להודות לקלמביטה במבט מתרגש,
ולא מאמינה למתרחש,
הכל ניראה כמו חלום,
והינה הגענו עד הלוםמביטה מהצד על אחותי הכלה
כולי מתמלאת הערכה מולה
הלוא היא הולכת להקים בית נאמן בישראל
להתרחק מהקרוב אליה ולהיתרגל למישהו אחר!
אשריה שזכתה להכנס לחופתה בששון ובשמחה!!||יואו, אני בריגושים!!
אחותי ב"ה התארסה השבוע.., ובתוך כל הלחץ והשמחה, לקחתי לעצמי כמה דקות ורשמתי את מה שהיה לי על הלב!!,(התלבטתי ממש אם לעלות את השיר לכאן כי הוא היה קצת אישי..., אז הורדתי קצת קטעים- והעלתי אותו לכאן אחרי התלבטויות רבות)...-
שהיה במזל טוב...|| -
כותל הדמעות
אומרים שהוא כותל הדמעות
אז למה אני לא בוכה?
כמהה לקרבה
לחיבור ושייכות
אך-
הבור ריק
אין בו מים
ואני אדישהמסביבי חברות מוחות דמעות
נמרח לי המסקרה?
הן שואלות ב"דאגה"
אמיתית.ורק אני
עם צעקה גדולה בלב
תוהה עד כמה כואב
להתקרב...כובשת פניי בסידור
הן חפות מניצוץ של דמעה
מרגישה אשמה
אנל'א מספיק צדיקה!אבל תגידו לי אתם-
מה אוכל לעשות
עם נשמה יפה
וסדוקה?ואז- עודני עומדת
מחכה להארה
בקשה אילמת פורצת מתוכי
תן לי תפילה!
אבי
.....|| מוקדש לכל מי שהיו לה רגעים קשים בהם לא הצליחה להתפלל.... תדעו לכם שלבכות בתפילה זו מתנה והלוואי שהיה אותה לכולנו! ||
-
רציתי להגיב, כזה בחריפות
שההוא ישתוק, יסכים בעליבות
ואני אצא צודק, בקלותחשבתי לענות, תגובה לא בתלם
שההוא ידהם, ישתוק בהלם
ויהיה מוכרח להישאר באלם.תכננתי את המילה
כזו שיכולה
להראות לו מה זה, מה.ושניה קודם
אני עוצר, נודם.
חושב שוב, נושם.ואז הגיעה ההחלטה
שהפעם אנסה, ללא תגובה
החרשתי לחלוטין
והלכתי בשקט, מבין.מבין שזו החָכְמָה
לשתוק, לעצור השפה.
להחריש, לתת מקום
לחדול, ולהביא שלום.