שירים לכתיבה וקריאה שימו לב לפני כתיבת פוסט לחוקי הקטגוריה
-
הכאב הזה הוא שלי
אני אדע להתמודד
אל תנסו לנחם אותי
שאבין שזה לא כואבלא חויתם את זה
אתם לא יודעים
כמה זה כואב בחזה
הניחום הזה לא מנעים -
פוסט זה נמחק!
-
ממעמקים
קוראת לך אלוקים
שתשמע אותי תמיד
גם במקומות החשוכים
כשאזעק לך
ואקרא בשמך
אנא תושיע אותי
ממעמקים
לפעמים בלי מילים
קוראת הצילו
מחפשת ואין מושיע
מושיטה את ידי
ואין אף אחד לידי
נאבדת בין החיים
שוקעת לתהומות
שבולעים אותי פתאום
ולא מוצאת נחמה
גם לא בשקיעת החמה
ממעמקים קוראת אליך
תושיע אותי אין מלבדך
זאת אזכור תמיד
גם במקומות החשוכים
כשאגיע לצמתים
ואתבלבל בין הדרכים
תראה לי את הדרך
ואז אגיע למקום -
חם לי
אני לוהט
בתוכי זה עומד להתפרץהדם עולה לי
מרגיש מוזר
שוב עלי המתח נגזרלמה זה בא לי?!
כשיש קונפליקט חזק
מתי אשבור לי
את המתח לחיידקכמה שאחשוב על זה
כמה שאשקיט את זה
נקלט לי כמה אני טועה בזהדמעות כנחל
תפילות עד שחר
דרכים שיניתי
עד אנה התרחקתירוצה לחזור אליך
להיות רק לצידך
משגיח מלמעלה
בלי רגע הפסקהפזמון:למה זה בא לי....
ושוב נזכר לי בעבר
הכל חלף עבר
תעצור את המירוץ
וכבר לא תרצה לפרוץרוצה לחזור אליך.....וכו'
-
פוסט זה נמחק!
-
בים החיים
הגלים סוערים
עזור לי, אלוקים
שלא אכנע לפתויים
שלא ארדוף אחרי הבלבולים
שלא אתמכר לחלומות
שלא אחיה בדמיונות
שלא יהיה לי קשה להודות
גם בטעויות הכי גדולות
שלא אוותר
שאשאף ליותר
שלא אתייאש
שלא תכבה בי האש
שלא אאבד את השמחה
שאודה לך על כל הצלחה
שלא אשכח להודות גם על הרע
שתתחזק בי האמונה שעוד נשארה
שאצליח לעמוד בניסיונות
ומכל קושי אקח תובנותאבא, תרחם עליי
שארגיש תמיד ת'אהבה שלך
שאזכה להיות הגאוה שלך -
פוסט זה נמחק!
-
שובל מחיאות כפיים
לטפו אמת שכוחה
הבה נשתחווה אפיים
ליקום של בריחהשעון מעורר
עוד יחליף מסכה
בהנף מילים מגובבות
נשק יסחט בדריכהחבקו נדכאי כוח
וצעירי צאן רועדים
מעבר בין אמת לשקר
הפך להלך נדודיםזה כעיקרון הסוף, אבל מישהי יקרה אמרה לי שחייבים להוסיף תקווה, אז---
אי שם בצד
הרחק מאורות
ונפנופי דעות
עוד ניצבים
מלאכי לבן
פשוטים, אוהביםואחרי שיחפר הקבר
יכוסה באבק דמעות
הם יעמדו שם.
פשוטים, שקטים.וכששמש תשקע
באפילה גלותית
פניהם עוד יזהרו
בגבורה אמיתית -
פוסט זה נמחק!
-
א אייצ'ית ביטל את נעילת נושא זה ב-
-
חצות. והייתי חייבת לשלוח שיר חדש ליום חדש, יום חיובי.
חוק שימור אנרגיה
בואו נחיה
את החיים
של אלו שעזבו אותם
אתמול
בואו נצית
ניצוצות עלומים
לא ניתן לזיכרונות
לנבולבואו נישא
את השפיות
לאהבה בלי
סוף
בואו ניסע
אל השמשות
ונחפש לנו אור
לאסוףאז בואו ניפח
לנו נשמה
ונקרב ונתקרב.
אל הילדים
האבודים
שלא ישכחו מלב -
בין הררי כאב
ולב שדואב
בעולם מבלבל
מבוך שמתפתל
שאלה נזעקת
וצעקה שמהדהת.
השביל מתארך
ארכה לה הדרךבין הררי כאב
ולב שדואב
סימן שאלה נוסף
ואין תשובה למבחן הסף
העולם ימשיך לבלבל
והתפתלות המבוך לא תעצר
עד שיבוא היום
ויינתן אקורד סיום -
יש דברים שלא צריכים הקדמה..
רק נאחל לכולנו שלא נדע שום צער!!לפרק ת'עולם!!
לא חשבתי שבסוף יגמר
בצומת של החיים
עבר הווה ועתיד מצמרר
ככה יטרק בפנים...איך שברגע הכל שחור
שהזמן בשניה עוצר
איך החום הפך לכפור
ואת השאריות גומר...מותר לבכות?
מותר לשפוט?
מותר לרצות-
להמשיך לחיות?!....באלי לצעוק על עולם אכזר
שבין רגע מחק והכל נסגר
קשה לי להגיד הכל יעבור
כשבאופק אין דרך חזור...לא רוצה להישאר לבד
אחת כזאת שנלחמת בעולם
לפעמים נראה שלעד
נשאר באוויר תלויים בסולם....מי מוכן איתי לפרק
עולם בשטח אפור?
לבנות מחדש העתק
כמו לגירסת המקור???? -
"קוצר רוח"
ולא שמעו אל משה מקוצר רוח ועבודה קשה(שמות ו-ט)
וברמב"ן עבודה קשה הוא הדחק שהיו הנוגשים אצים בהם ולא יתנום לשמוע דבר ולחשוב בו.במרוץ החיים אנו רצים
את משא החיים על גבינו סוחבים
לא עוצרים לרגע לא נחים
לא מרגישים לא חושבים
לא רואים את הדברים הטוביםעל חינו שבידך מסורים
על ניסך שאיתנו נעשים
על הורים משפחה וחברים
שאלינו כה מסוריםאם רק הינו לרגע מפסיקים
אם רק הינו יושבים חושבים
לפתע הינו מגלים
את הטוב שיורד עלינו ממרומיםריבונו של עולם
פתח לי את הלב
שלא אראה רק כאב
אנא זכני ישב דעתי
שארה גם את הטוב סביבי -
(שיר שכתבתי כשניסיתי להבין מישהו קרוב...)
אני בנאדם קצת מוזר,
ממש כמו נטע זר, לא מוכר.
אוהב להסתבך עם הסביבה,
תמיד נמצא בעין הסערהכן-אני יודע את זה בשכל,
שאני עושה לפעמים שטויות
אבל תגידו-מה לא בסדר?
יש אדם חף מטעויות?יש לי אחיזה בקרקע מוצקה
יש לי תקווה כי יש לי אמונה
אני יודע שזה חלקי
אפ'חד לא יוכל לקחת ממנילא את העליזות ושמחת החיים,
לא את הקשקושים שיוצאים מבפנים,
אף אחד לא יקבע לי מה לעשות
מי קבע מהן שטויות?מי קבע שחייבים לומר שקר לבן-
מה הבעיה בדוגרי אמיתי וכן?
אז סבבא, תגידו מה שבא לכם.
אני יודע-אני לא צריך להילחם.יש לי אמת אחת ברורה-
ולא אשנה ממנה כמלוא הנימה!
היא קיימת ברורה לעד-
ואיתה תמיד אצעד יד בידעדיף להיות משוגע שמח מנורמאלי עצוב
עדיף להיות עני מאושר מעשיר עלוב
עדיף להיות מנודה אמיתי משקרן יוקרתי
וזהו. זה אני-תבדקו אותי.וזה מה שעדיף!!!
מה לעשות?
ואתם לא תגידו לי-
מהן שטויות!!!! -
[אנו כבני אדם, חווים הרבה קשיים ונסיונות, ונראה לרגע כאילו זה רע עבורינו אבל אם נתעמק שניה במחשבה שהכל לטובה והקב"ה רוצה רק בטובתינו נרגיש הרבה יותר שמחים ובטוחים]
זה נראה מר
עצוב ולא נגמר
הכל לי מסתבך
מרגיש שלא הולך
אבל עמוק בפנים הידיעה אט אט מתבשלת
שיד ההשגחה ממני לא מתרשלת
הוא מלמעלה נושא אותי כבובה על חוטים
למקום שבשבילי הכי מתאים
וגם אם כרגע זה נדמה כחושך
מרגיע לחשוב שהוא המושך.... -
אמונה היא דבר מורכב
לא מושג שנכתב ביום אחד
להאמין אנו חייבים
כדי שנאהב את אלוקים
אני משתדלת, ורוצה
בכל ליבי מאמינה
אך כמו כל יהודי גם לי יש שאלות
שואלת, לא מתביישת
הרי איך אמצא תשובות?
שומעת דעות שונות
של אנשים, וגם צדיקים גדולים
ומבינה את האמת
באיזו דרך ללכת
אחרי מה צריך להתנווט
אני הולכת,
לעיתים אני מועדת
ולפעמים חזק נופלת
אבל אני קמה מכושלת מתמיד
ולא נשברת אני חייבת להתמיד!
מהנפילות קמה עם לקחים
ככה לומדת מוסר לחיים
נשארת יציבה ובדרך הישר הולכת
כבת מלך בדרך ה' אני צועדת! -
שמתי לב שכמעט כל השירים שנכתבו פה מדברים על התמודדות ועל תפילה להקב'ה שיקרב אותנו אליו ושנתחזק וכו'...
אז החלטתי לשתף אותכם גם בשיר שכתבתי על התמודדות והתפילות שלי להקב'ה (השיר נכתב בשיא הקורונה)אלוקים-
הערת אותי לעוד יום התמודדות של בחירה,
תן לי הכוח לעשות, ולעבור את זה בהצלחה,
תן לי האומץ לקום, לחיות, ולגמור את היום בשמחה,אלוקים-
תשלח לי כוחות שאוכל להתמודד עם המשפטים והערות של אנשים,
תשלח לי כוח להתמודד מול כל הדחפים,
תעזור לי עם כל הרצונות הטיפשיים שמציפים,אלוקים-
נתת לי עוד קשיים שנלווים במתנה אז,
תן לי היכולת להתמודד גם עם המשפחה,
תעזור לי לעמוד מול פגיעות בחברה,
תעזור לי לא להתייאש באמצע הארוך הזה,אלוקים-
תודה על כל הנסיונות והכוחות,
שאותי את העתיד מלמד לבנות,
תודה על החיוכים,
שמשאירים אותי בחיים,
אני יודעת שהכל ממך,
וזה רק מזכיר לי יותר ויותר את שמך,אמן והתפילות יתקבלו רק לטובה,
אוהבת אותך המון,
ואף פעם לא שוכחת את החסדים,
שלך לתמיד אני.נ.ב אני יודעת שהשיר נראה מוזר כאילו מה עובר עלי שכתבתי את זה,
אבל בואו נחשוב מה היה בקורונה, ואמאלה כמה זה נכון.